WHITE MIRROR FILM COMPANY
PARADISE PRODUCTION CENTER
MED STØTTE FRA DET RUSSISKE KULTURDEPARTEMENT
PRESENTERER
"Han overlevde ikke for å vite hvem vinneren var."-Flann O'Brien
Ett, to, tre, ondskapen får ikke røre meg!
Hva vil du?
-Hva er det? -Jeg er Matvej, Oljas kjæreste.
-Hva for noe? -Jeg er Oljas kjæreste!
Og?
Hun ville møtes. Hun glemte nok å fortelle det.
Ti stille!
Hun er ikke hjemme.
Hun er kanskje forsinket?
Hei.
-Matvej, Oljas kjæreste. -Hyggelig.
Jeg er Natasja, moren til Olja.
-Hvor er Olja? -Hun er forsinket.
Hun burde ha sagt noe. Jeg sa jo at jeg skulle på landet.
Tankeløse jente. Bra jeg ikke hadde dratt ennå.
Ikke stå der. Kom inn.
Te eller kaffe?
Kaffe.
Du burde ha valgt te. Kaffe tar en evighet.
Sett deg ned.
Har du alltid med deg den der?
En venn ba meg om den.
Hvor lenge har du kjent Olja, Matvej?
Har hun sagt at jeg jobber i politiet?
Jeg er politibetjent.
Det skyldes nok jobben min.
Jeg er veldig opptatt av hvilke venner datteren min har.
Men...
Alle fedre er vel det.
Fortell om vennen din.
Er dere like gamle?
25, antar jeg?
Han er 25 og har fremdeles ingen egen hammer.
Jo, han er...
Han er en datafyr.
Datafyr? Matvej, du må følge med.
Se deg om. Alle er datafolk.
På en eller annen måte.
Så hva gjør du?
Ut fra hendene dine og hammeren å dømme, så er du ingen datafyr.
Uansett hva man gjør, så er det viktigste at man er seriøs.
Er du veldig glad i henne?
Det er jeg.
Liker du å pule henne?
Hva behager?
Jeg spurte deg om du liker å pule datteren min.
Hva er dette for noe?
Rolig, Matvej. Jeg spøker.
Og hvem tilhører hammeren?
En venn. Natasja, gå på badet.
-Jeg får gå. -Sitt.
Sitt, sa jeg!
-Andrej, hva er det som skjer? -Gå på badet og bli der.
Sukker... Du trenger sukker til kaffen.
Bli sittende, jeg henter.
Stopp!
Snu deg!
Hvem er du? Hva gjør du her?
Jeg spurte hva du gjør her.
-Andrej? -Forsvinn!
WHY DON'T YOU JUST DIE!
MATVEJ
Hva gjør du?
Slutt.
Jeg vil du skal drepe noen for meg.
Kan du det?
Slutt å tulle.
Jeg vil du skal drepe faren min.
Hvorfor det?
Han voldtok meg.
Faren din?
Om du kan tro det.
Han liker å pule sine egne døtre.
Når da?
Jeg var 12.
Betyr det noe når det skjedde?
Hver dag...
...i 15 år...
Mens han levde livet...
...og spiste, sov eller knullet mora mi eller noen andre...
...har jeg ikke sluttet å tenke på det.
Å kjenne ham
i hver berøring, hvert blikk...
Jeg føler han vokser i meg...
Som en kreftsvulst som forgifter alt.
Jeg orker ikke å fortsette sånn.
Han må vekk.
Du hjelper meg vel?
Natasja, hvor dum er du?
Brenn alt sammen.
Faen!
Det er jo ganske enkelt.
Denne lille jævla greia, denne låsebøylen...
Låsebøylen.
Det er helt umulig å åpne den.
Men bare ta det helt rolig og bruk en gaffel.
Selv om det er dritstress, for den er umulig å bøye.
Derfor tyr vi til en meget mer vanlig metode:
En helt vanlig hårnål.
Bøy den og stikk den inn og prøv å dirke opp jævelskapet.
Akkurat... sånn, ja!
Vi nådde målet vårt, vi fikk vår etterlengtede frihet.
Men det er ikke så enkelt.
Problemet er de nye greiene fra andre siden av Atlanteren.
Denne er importert.
De svina oppfant noe som kalles "dobbeltlås":
Det fins mer enn ett hull her. Se hva som skjer nå.
Den blokkerer låsebøylen.
Sånn! Nå sitter den helt fast.
Med den greia går det ikke å få opp den jævla bøylen.
Så med håndjern og denne jævla drittgreia
er det kjørt.
Vår drøm om frihet, den røyk.
IMPORTERT
-Dust. -Tulling.
Matvej....
Heter du egentlig det?
Hvem er du, og hva gjør du her? Hvordan vet du at jeg har en datter?
Har noen sendt deg?
Hvem?
Si hvem som har sendt deg!
Ut med det!
Hør her...
Du gir meg ikke noe valg.
Kom nærmere... Så skal jeg si det.
Matvej, vi prøver én gang til.
Tenk gjenom dette.
Du har mulighet til å avslutte dette, her og nå.
Jeg lover å ta av deg håndjerna og la deg gå uskadd herfra.
Jeg kjenner deg ikke og har aldri sett deg før
og kommer aldri se deg igjen, men...
Du må fortelle meg alt.
Hvorfor brøt du deg inn i leiligheten min?
Legg aldri hånd på et barn.
Hva?
Legg aldri hånd på et barn.
Hvilket barn? Hva er dette for tull?
Hva faen...?
Leker du med meg nå?
Greit, la oss leke.
Vekk, for fanken!
-Har du tenkt? -Glem det.
Hold an!
Vent, vent...
Greit.
Skal du si hvorfor du kom hit?
Så...
Du drepte ham?
Takk og pris.
Han sa at jeg rørte Olja da hun var liten.
Han kom hit for å hevne henne.
Men det
gjorde du vel ikke, eller gjorde du det?
Nei, for pokker! Er du helt gal?
Jeg forstår ikke. Jeg trodde...
Jeg trodde det gjaldt jobben, at vi hadde vært for tøffe mot noen.
Mange av dem ville ta igjen om de kunne. Dette er bare idiotisk.
Har du...snakket med Olja?
Hva skal jeg si til henne?
Slipp ham fri.
Ikke skitne til hendene dine før det er for sent.
Hvorfor skulle jeg la ham gå? Fyren er en skurk!
Ring mennene dine. Få dem til å sette ham i fengsel.
Bena hans ser ut som en sil. Hvordan skal jeg forklare det?
Og så pengene... Faen!
Greit, jeg ringer Evgenitsj. Han får hjelpe meg.
Ikke gjør noe dumt.
Gå til side.
Jeg rørte henne ikke.
Jeg rørte aldri datteren min.
Jeg hadde tenkt å la deg gå. Natasja kan bekrefte det.
Vi burde ta en prat med Olja og avklare denne misforståelsen.
Jeg ber om unnskyldning. Er lei for det med benet.
Jeg ble nervøs, for som etterforsker har jeg mange fiender.
Du ville ikke si noe.
Jeg kan betale all behandling. Du har jo sett at jeg har penger.
Penger...
Jeg kan gi deg litt ekstra for bryet, så å si.
Du er... Vi er åpenbart i familie.
Rettferdigheten, da?
Jeg vil også ha rettferdighet. Det skjedde aldri noe, tro meg!
Ring henne.
Natasja, hent telefonen.
Hent den, sa jeg.
Sett på høytaleren.
-Hallo? -Hører du meg, Olja?
-Pappa? -Hei, Olja.
Hør godt etter. Vennen din er her...
Det er ingen hyggelig situasjon. Kan du oppklare noe for oss?
-Hvilken venn? -Matvej.
Jeg kjenner ingen som heter det.
Hva mener du? En høy, snauklipt fyr.
Kjenner ingen sånne.
Er alt bra?
Jeg ringer tilbake.
Såpass for rettferdighet.
-Ikke gjør det! -Vekk med deg.
-Ikke gjør det! -Vekk, sa jeg!
Ti stille!
Evgenitsj.
EVGENITSJ
Elskling, jeg...
Jeg kan ikke snakke nå. Det passer litt dårlig.
Kan jeg ringe tilbake? Hva er det nå?
Klart jeg elsker deg. Jeg elsker deg så høyt.
Du gjør livet mitt verdt å leve. Uten deg er jeg ingenting.
Ikke si sånt. Ikke gjør det.
Vi skal skaffe pengene. Jeg skal ordne det.
Beklager, elskling. Jeg kan ikke prate mer.
Ok, ha det. Jeg er så glad i deg.
Kos.
Kan du ikke holde på det?
Hun er vakker.
Ikke min type.
Hun likner litt på min Olja.
-Er det flere lys? Jeg får hodepine. -Jeg kunne ikke finne noen.
Du er politi, for pokker. Så uansett...
Vi har en kartongkniv som trolig ble brukt til å skjære henne.
Ja vel?
En pose med hvitt pulver som ser ut som kokain.
Og noen piller. Alt som trengs til en fest.
Repet og munnknebelen er blodstenkte.
En haug med tusenlapper.
Det er 90 000, forresten.
Og nøkler til en Infiniti.
Helvetes overklassungdommer.
Ta ham med. Vi venter på kriminalteknikerne.
Gi meg kameraet. Jeg vil ta flere bilder.
Jeg har alt fotografert alt.
Gi meg det, sa jeg.
Du får det tilbake, for pokker!
-Dette er sjansen min. -Hva mener du?
Jeg trenger penger. Akutt.
Som du vet, koster operasjonen en formue.
-Hva mener du? -Han er en riking.
Vi snakker med foreldrene hans og lar ham gå mot løsepenger.
-Hvordan skal det gå til? -Jeg vet ikke. Jeg får pønske ut noe.
Han skar opp ei jente med kniv. Det er ikke noe å tenke på.
Han ble lurt i ei felle. En tredje person puttet noe i vinen hans.
Og mens de to var slått ut, knivstakk han jenta.
-Det høres bare for sprøtt ut. -Kom igjen! Det vil funke.
Vi kan dele pengene, bestikke rette folka.
Det blir ikke første gangen.
Men det var enkelt, i forhold til dette blodbadet.
Jeg gjør det ikke for min egen skyld.
Det er for Klava.
Vi så fort at han var en bra gutt som hadde havnet på litt ville veier.
Så vi ville hjelpe til.
Dere skjønner det er komplisert, så vi kan ikke gi noen garantier.
Dere legger pengene i en oppbevaringsboks på stasjonen.
Om det går veien og de lar ham gå, så henter vi dem.
Men husk at om boksen er tom når han løslates,
ligger dere og sønnen deres tynt an.
Da drar vi.
Jeg ville bare takke deg.
For hva da?
For at du gjør dette og hjelper meg.
Disse...
Disse pengene...
Vårt siste...
Vårt siste håp.
Helsa hennes er blitt mye verre.
Nå holder det. Ta deg sammen. Du ville gjort det samme for meg.
I går kveld...
..kjente hun meg ikke igjen engang. Hadde ingen anelse.
Jeg sto foran henne sånn, og hun bare...
Hun bare...
Nå får du ta deg sammen. Jeg henter pengene.
Hvor er...?
Oppbevaringsboksen var tom.
Hva?
Boksen var tom.
De fordømte rottene! De svina!
Svin!
Pakk!
Svin!
Slutt å syte! Det er ille nok som det er.
Andrej...
Det du gjorde med benet
får deg til å virke gal.
Natasja, kan du lage litt te til oss?
Te?
Men uten sukker.
Uten sukker.
Vel... Hvem er han?
Vet du det?
Jeg vet ikke hva som er verst.
Om hun virkelig ikke vet hvem han er...
Eller...
Om han ikke er vennen hennes, hvem er han da?
Så du...
...rørte henne altså aldri?
Er du gal?
Hun er datteren min! Jeg rørte henne aldri!
-Er dere blitt gale, alle sammen? -Demp deg litt.
Jeg prøver bare å forstå.
Om alt han sier er sant,
og han virkelig kjenner Olja...
Når man ser på bena hans, så vil jeg ikke tro at han lyver.
I så fall...
Hvorfor skulle hun da si til ham...
Det du vet, om det aldri har skjedd?
Men jeg har jo ikke gjort det!
Jeg tror deg, men tenk etter litt.
-Hva handler dette om, da? -Aner ikke.
Kanskje hun visste
at han er den typen skurk som ville gå med på å drepe deg.
Hvorfor ville hun gjøre sånt?
Si det, du. Hun er din datter.
Takk. Tusen takk.
Andrej, vi bærer ham ut på badet.
Natasja, gå og legg deg, hvil deg litt.
Vi to ordner dette, greit?
Greit.
Hjelp til.
Vi ber henne komme hit.
Hva?
Vi ber Olja komme hit og treffe ham. Så ser vi hvordan hun reagerer.
Så du vil vise datteren din liket som du har lemlestet,
som antakelig er kjæresten hennes?
Jeg må vite det.
For hvis hun står bak dette...
-Hun er her snart. -Da flytter vi ham herfra.
2000-TALLET
Han kvikner til.
-Det går bra? -Ja.
Hvor mange fingrer?
Din tur.
-Du våger ikke. -Vi får se.
Se, han ler!
Kom med labben!
HJERTESTANS I 12 MINUTTER
HJERTESTANS I 17 MINUTTER
Rolig!
Han puster.
VERDENS BESTE PAPPA
Så du noe?
Fins det noe etter døden?
Ja, det fins noe.
-Så det fins noe? -Jeg husker bare ikke hva.
Andrej, det fins noe.
Ikke faen! Ikke hør på ham.
Han er syk i hodet! Hvorfor gi ham vann? Han er ferdig!
Andrej, vi skulle jo vente på Olja, så det er greit.
Det ville du ikke sagt om han svingte hammeren mot deg.
Drikk nå.
Hva pokker er dette?
Kutt ut!
-Jeg ba deg hjelpe meg, ikke ham! -Jeg prøver å hjelpe alle!
Skjerp deg! Hadde du ringt politiet i stedet for å leke gestapo her,
hadde vi sluppet problemer.
-Han kunne ikke ringe politiet. -Hva?
Hva er det for pissprat? Hold kjeft!
Hva mener du?
-Jeg så pengene. -Hold kjeft, ellers knuser jeg deg!
Andrej!
-Hvorfor tror du på det pisset? -Hold kjeft, Andrej!
Hold kjeft.
Hvilke penger?
I skapet.
Hvor kommer pengene fra?
Det vet du godt.
Du vet godt hvor de kommer fra.
Andrej, hvordan kunne du?
Vi kunne...ha gjort det sammen.
Klava, kona mi, kunne ha vært i live.
Hun ville ha dødd selv om du hadde betalt ti ganger så mye.
Ikke si sånt.
Hun ga opp for lenge siden, det vet du.
Hun sugde bare livet ut av andre.
Bare se på deg selv. Gud vet hva det ble av deg på grunn av henne.
Jeg var klar til å drepe henne selv,
for å få deg til å slutte å klage.
Jeg befridde deg.
Se der... Se på pengene der.
Halvparten av dem er dine.
Slutt på drypp, piller og operasjoner.
Slutt på mas og elendighet.
Bare gourmetmat og luksushorer.
De er bare dine, Evgenitsj.
Du ville ikke ha gjort det.
Kom igjen, våkn opp! En dag kommer du til å takke meg.
Kona mi døde på grunn av deg.
Nei, hun døde av kreft.
Legg vekk pistolen.
Olja, kjære!
Unnskyld.
Mamma...
Så har jeg levd for å være vitne til min egen død.
Jeg så kona mi i en drøm i går natt.
For første gang siden begravelsen.
Evgenitsj!
Vakre Klava...
Hun var så vakker i sin hvite kjole, som i bryllupet vårt. Husker du?
Jeg begynte å grine.
Og Klava bare holdt meg.
Mot brystet sitt.
Og jeg slappet helt av.
Ti stille. Du må ikke snakke nå.
OLJA
Barhodet ble han båret på en båre
Klikk-klakk, tikk-takk
Og i hans grav falt mang en tåre
Far vel, min due!
Nei, han har sett sitt siste, legg deg i den svarte kiste
Han kommer aldri tilbake
Jeg dør!
Oleg spurte etter deg.
-Ikke prøv å forklare engang. -Men jeg er klar.
Du er en time for sen.
Stykket var forsinket. Jeg kommer tidligere i morgen.
Du jobber ikke her lenger.
Hvorfor ikke?
Fordi du er oppsagt. Ta den der av deg og gå.
Fordi jeg kom for sent én gang?
For det første: Det var ikke første gangen.
Det vet du.
Og for det andre:
Du kan ikke samarbeide.
Oleg, jeg har ikke råd til å miste denne jobben nå.
Med jobben min på teateret finner jeg ikke noe annet.
Lønna er for lav til å leve av. Jeg sover bare fire timer i døgnet.
Du sitter i ledelsen her...
Og vi har aldri hatt noen problemer. Har vi det?
Jeg lover å forbedre meg. Jeg kan jobbe inn noen timer.
Vær så snill, kjære Oleg-hjelp meg.
Vær så snill.
Kan du gi meg en håndjager?
Runke meg, altså.
Jeg mener...
Oksana pleide å gjøre det, men så ble hun sammen med bartenderen.
Da hadde jeg ikke lenger lyst til å be henne om det.
Du trenger jo hjelp av meg. Se på det som bytte av tjenester.
Kanskje jeg til og med...
...gir deg en bonus.
Neste lønningsdag.
Hva er det?
Hvor er mamma?
Jeg vet ikke. Hun er for det meste i huset på landet.
Hører du?
Hva vil du at jeg skal gjøre?
Hjelpe meg.
Hvorfor skulle jeg det?
Fordi du er faren min.
Du er snart 30.
Jeg trenger ikke mye. Bare så jeg klarer meg.
Få deg en god jobb.
Jeg har en god jobb.
Ja, men den er dårlig betalt.
Jeg tar en dusj. Lås etter deg.
-Kjenner du ham? -Slipp henne!
For siste gang: kjenner du ham?
-Hun er datteren din! -Hold kjeft!
Ellers skyter jeg hodet av henne.
Ja, jeg kjenner ham!
Gjelder det pengene?
Så du pengene og sendte ham hit?
Gjelder det pengene?!
Ja.
Hun ville drepe sin egen far for en bunke papirlapper.
Ser du, mor? For en fin datter vi har oppfostret.
Hvordan kan du leve med deg selv?
Hva glor du på?
Ja, jeg trengte pengene. Nei, han voldtok meg ikke.
Det forandrer ingenting. Han ødela jo livet mitt!
Pissprat, din snørrunge!
Jeg har knapt sett deg edru.
Du slo oss.
Jeg har drømt om å drepe deg siden jeg var fem!
Endelig sammen, som en familie.
Mine kjære...
Elskede Andrej, tilby gjestene våre litt te
mens jeg går og skifter.
Jeg er litt...
Jeg bare...
Jeg tror vi har småkaker et sted.
Vet du hvor de er?
Mamma...
På grunn av deg
drepte jeg vennen min.
Min eneste venn.
Vi var barndomsvenner.
Du er jo likevel datteren min.
Med ham får vi... Ja, du vet.
Ja, så klart.
Gå og hold din mor med selskap. Jeg må rydde her.
Olja...
Hvis du prøver igjen, eller noen får vite om pengene,
glemmer jeg at jeg har en datter.
Ja, pappa.
Mamma, nei! Mamma!
Faen!
-Ikke rør deg av flekken! -Pappa, hvor skal du?
Pappa!
Fort!
Mamma...
Mamma.
Hun puster ikke.
Hun har etterlatt et brev.
Å nei...
Det er bare et papirark.
Hjelp...!
Olja, se hvem det er.
Olja!
Olja, for helvete!
Olja...
Ikke en lyd.
Rolig.
Det er snart over.
Hei.
Hei, det tok litt tid før du åpnet.
Ja vel? Jeg hørte dere ikke.
Ikke så rart. Naboene har klaget på bråket.
Ja vel.
Jeg er veldig lei for det.
Jeg hadde nok tv-en for høyt på.
Er alt i orden?
-Frøken? -Ja.
Er du alene hjemme?
Ja.
Vinduene står åpne.
Derfor trekker det.
Er det din leilighet?
Nei.
Den tilhører foreldrene mine.
De er på landet.
Får vi se legitimasjon?
-Hva er det? -Vent litt.
Jeg syntes du så kjent ut.
Olga Lisovskaja Andrejevna?
Du er ikke Andrejs datter, vel?
Jo.
Hvorfor sa du ikke det? Han er en legende på politistasjonen.
Jeg var vel litt sjenert.
Jeg fikk nettopp mensen.
Litt ubeleilig.
-Beklager at vi forstyrrer. -Nei, det er jeg som skal beklage.
Klagen kom fra leilighet 8.
Å, de idiotene.
Hils faren din fra oss.
Det skal jeg.
Ha det.
Hvor får han styrken fra?
Hva vil du gjøre?
Jeg tror følgende skjedde:
Natasja traff Evgenitsj bak min rygg.
Jeg var på hytta på landet, så hun inviterte ham hit.
Han kom ikke alene, men sammen med denne fyren.
De ble fulle og begynte å krangle, og så ble det slagsmål.
Evgenitsj stakk ham med kniven og skadet beinet hans.
Og den jævelen skjøt ham med geværet.
Så la han seg på sofaen og døde.
Og mamma?
Hun kom i veien for et slag i kampen.
Vi legger henne her, som om hun slo seg i hodet.
Ikke veldig troverdig, særlig siden politiet så meg.
Det er en formalitet. Det blir ingen etterforskning.
Hvorfor ikke?
Jeg har ikke jobbet i politiet hele livet forgjeves.
Nå er det definitivt på tide å dø.
Har du sigaretter?
Nå går vi.
Bryr du deg ikke det minste om at mamma døde?
Har ikke skjønt det ennå.
Men du skjønte straks at vennen din var død.
Drittsekk.
Hva skal jeg gjøre, da? Det var du som startet dette.
Fordi du er så jævla gnien.
Hvor mye du enn prøvde å ødelegge barndommen min...
...så kunne jeg i alle fall skille...
...mellom svart og hvitt.
Jeg kunne skille riktig fra galt.
Når jeg gjorde noe galt...
...visste jeg det straks.
Og jeg skjemtes.
Men så...
...går tiden.
Man gjør det ene kompromisset etter det andre.
Og plutselig er det ikke så farlig om man gjør noe galt.
Det er bare en måte å leve på.
Og det er forbløffende...
...hvordan ondskap kan rettferdiggjøres.
Den normaliseres.
Folk tilpasser seg.
Men du lå langt foran dem.
Som barn var du
temmelig dum. Det forbauser meg at du ikke ble smartere med alderen.
Lever du ennå?
Jeg ville ikke at det skulle bli sånn.
Jeg dør.
Ja.
Jeg er lei for det.
Det er greit.
Ondskapen kan ikke røre meg.
EN FILM AV KIRILL SOKOLOV
PRODUSERT AV SOFIKO KIKNAVELIDZE
ALEKSANDR KUZNETSOV
VITALIJ KHAJEV
EVGENIA KREGZHDE
MIKHAIL GOREVOJ
ELENA SJEVTJENKO
FILMFOTO: DMITRIJ ULJUKAEV
PRODUKSJONSDESIGN: VIKTOR ZUDIN
KOSTYMER: NATALJA BELOUSOVA
MASKØR: NATALJA FJODOROVA
LYD: ALEKSANDR KOPEJKIN
MUSIKK: VADIM QP-SERGEJ SOLOVJOV
EKSEKUTIV PRODUSENT: ELENA BIKOVA
KLIPP: KIRILL SOKOLOV